Je po Vulkánu (10.8.), Lezení na Vysočině (21.-23.7.) a dalších červencových aktivitách
Červenec, to je věc. Je to měsíc beze školy, ale není jediný. Klasy pšenic ožehuje slunce, hnědnou jako kůrka chlebová. Můžeš sbírat maliny, borůvkami natřít nos. Hledat hříbky na mechu. Prostě, červenec je v zemi zdejší, asi měsíc nejkrásnější.
Lezení na Vysočině, 21.-23.7., slovy klasika proběhlo. Oblíbená lezecká oblast opět lákala na letní víkendovou akci, tak proč ne. Kemp v Milovech se stal tradičně základnou a již v pátek byl hojně využit. Lezecké fotky poslala Kačka a z večerního posezení se ozval Káčko.
V sobotu ráno se k rozespalé partě přidávám i já, vítáme se (osobně po roce s Pavlou a Mírou) a společně snídáme. Vč. Bosáka, jenž mi v noci v 1:16 poslal lakonickou zprávu: Hoj, pls kup cestou nějaký juice a colu, dik. 😊 Následovalo sbalení lezení, nasoukání do tří aut a hurá na Bílou skálu.
Vzpomněl jsem si na první návštěvu této lokality v roce 2020, kdy mi přišlo vše těžké, ač se mi s Ady podařilo na začátku vylézt pěknou lehčí cestu (Zklamaná 3+). A poté samé lehké trápení. Jenže letos bylo vše jinak, hned první cestu jsem šel za Jagyčem a měl jsme splněno (Něco mezi 5+). Dohromady jsme za 5 hodin v JZ stěně přelezli pěkných 6 cest a bouráci i něco v JZ.
Odpolední program začíná koupelí, následuje vinná ochutnávka a poté večeře a posezení ve Vysočinské baště alias restaurace U šlechtičen.
Před večerním programem plácáme do balónu a hurá k ohni a lahodným mokům. Seznamujeme se trojicí vandrujících Moravanek, které nám radí, ať držíme tento termín, neboť následujících 14 dní mají zdejší podniky dovču a je narváno, přičemž naše zkušenosti z let minulých jim dávají za pravdu. Dochází i na další vstup nového člena, kdy rok po vstupu Pavli se do oddílu hlásí její partner Míra!
Nedělní ráno je opět příjemné, a tak hurá na Drátník. Zabrali jsme celou Orlí stěnu v Orlí věži, od Mechaře po Hlineckou spáru. Až nás to překvapilo, že byla stěna jen pro nás. Opět to byly hodnotné výkony, metodiků i bouráků. Dalších pět pěkných hodin na skále i pod ní. Příjemný zážitek na závěr byl s kolemjdoucí Jůlií, která kdesi pod střechou dokončila teorii lezení a poprvé si sáhla na skálu. Prostě měla štěstí, že šla kolem a měla hecující kamarádky. Byl jí zapůjčen sedák a lezečky a hurá nahoru. Nu, třeba budoucí členka oddílu. Ukončení víkendu bylo na Blatinách u dobré kávy a následná koupel v rybníku. Sbalení, rozloučení, odjezd. Tak zase za rok!
Vulkán, 10.8., (příspěvek Vrbky)
Ve Vulkánu se nás nakonec sejde 5: František, já, Jarmilka, Jagyč a nakonec i Pokyša, protože přímo z Vulkánu se letos odjíždí do letních vysokých Alp, což je asi poprvé v historii oddílu. František vzpomíná na časy, kdy se vždy jelo do Alp z Budvarky, tak letos jede aspoň z Vulkánu. Taky se učí vypnout data, aby mohl fungovat ve švýcarských Alpách. Po příchodu Jarmilky vyprávím o pouti do Santiago de Compostela, kterou jsem nedávno absolvovala a slibuji i krátký příspěvek do dalšího článku. Ochutnávám poprvé kovbojský bramborák, který je výborný a tak velký, že se dělím s Františkem napůl.
Jarmilka má na prd rameno ze zahradničení a František slibuje, že když si naplánujeme letošní Modřínové háje, tak můžeme jít i bez spacáků a spaní venku.
Přichází Jagyč a vypráví o Piz Badile a my koukáme, co a jak se dá lézt a vylézt. Neuvěřitelný výkon!!! Přeci jenom je to jiné poslouchat, jak tuto stěnu chlapy vylezli než si o tom jenom číst.
Ve 20:06 přichází Pokyša a koukáme zase, co všechno se na ní vejde. Nálož má tedy pořádnou neb jede s Františkem do Alp.
Došlo i na agitaci na oslavy 110. výročí založení Sokola Stěžery. Náš oddíl dostal za úkol zorganizovat v neděli 24.9.2023 štafetový běh 110 x 1 km kolem hřiště Sokola. Naším úkolem je běh organizačně zajistit – návrh trasy, nábor běžců, abych jich bylo 110, zajištění startu, cílu a vyhodnocení. Je to sice ještě daleko, ale každý nápad je vítaný a také každý běžec. A protože nám Jagyč líčit také jak běhá jeho rodina, celá rodina Machyčů a Goganů, tak se je hned snažím „naverbovat na štafetu“. Do mobilu si Jagyč dal, tak doufám, že vyjde. Zároveň si tímto dovoluji oslovit i zbytek oddílu – přijďte nám v neděli 24.9.2023 do Stěžer pomoct s organizací i běhat. Jinak určitě email s podrobnostmi určitě ještě přiletí po celém oddílu.
A tím Vulkán pomalu končí. Zájezd do Alp odjíždí před desátou v totálně nacpané Octavii a my ostatní jdeme spokojeně domů.
Pokračují pravidelné vocapové příspěvky.
Sušky, 2.7., Rosťův majstrštyk, Východní stěna RP VIII, jeho nejtěžší vylezená cesta na Suškách. Těší mě, že jsem měl možnost být u toho a vytrápit se za ním. I pro mě tedy skvělý zážitek. K tomu ještě 2x VII a 1x V. Parádní den pro prvo i druho lezce.
Černá Hora, výlet Marti. Pěkné fotky z jistě pěkného výletu, Durmitor, Zla Kolata…
Vysoké Tatry, Vašek a spol. a Gerlachovský štít.
Stvořidla, 24.-27.7., výlet otců a dědů, dětí a vnoučat.
Radovánky (horo)lezecké, kde se dalo. Přispěli: Bosák, Libor, Čejpik, Jagyč, Alby a Rosťa.
Radovánky jiné, kde se dalo. Přispěli: Sojka, Čejpik, já a Kačka.
Tím je tento report u konce. Snad náhodného i pravidelného čtenáře/čtenářku potěší.
František-FKDP
Pondělí, 14 srpna 2023 at 8:35 |
…to je oddíl …tam to žije !!! 🙂
Pátek, 18 srpna 2023 at 22:22 |
Děkuji Ti Vrbko za dopsání a vydání článku. Pěkně, hlavně přesně reálně, doplněný Vulkán. 🙂 Bylo tam dobře, Lidl Pokyša stihla. 😉